CRÒNICA LEGISLATIVA DEL PAÍS VALENCIÀ

Diari Oficial de la Comunitat Valenciana

Primer semestre de 2015

Mercè Teodoro i Peris∗

El primer semestre de 2015 ha estat un període molt marcat per la imminència de les eleccions autonòmiques del mes de maig i el dubte de si el Partit Popular revalidaria o no la seva majoria parlamentària. En efecte, per primera volta després de vint anys consecutius de majories absolutes “populars” a les Corts Valencianes, les enquestes anunciaven la possibilitat d’un canvi de signe polític, canvi que ha estat confirmat posteriorment a les urnes amb la victòria del Partit Socialista, l’importantíssim ascens de Compromís i la forta irrupció parlamentària de Podemos/Podem.

Fruit d’aquesta incertesa i amb una gran rellevància política destaquen dues disposicions amb rang de llei: d’una part, la Llei 6/2015, de 2 d’abril (DOCV núm. 7501, de 9 d’abril), de la Generalitat, de Reconeixement, Protecció i Promoció de les Senyes d’Identitat del Poble Valencià, i d’altra, la Llei 5/2015, de 2 d’abril (DOCV núm. 7500, de 8 d’abril), de la Generalitat, del Servei Públic de Radiotelevisió Valenciana.

La Llei de Senyes d’Identitat ha estat la darrera llei aprovada pel parlament valencià abans del canvi polític. És un indigne colofó a vint anys d’atacs al valencià amb un contingut que, com veurem, intenta a la desesperada reobrir el debat lingüístic, premiar les institucions secessionistes i els sectors més refractaris de la societat valenciana i anul·lar el treball fet els darrers trenta anys per les institucions oficials i acadèmiques valencianes, l’ensenyament, el món editorial i la societat civil en el seu conjunt per implantar un estàndard lingüístic.

En efecte, la llei, sota la pretesa defensa de les “senyes d’identitat del poble valencià” comença per definir el terme “identitat” d’acord amb el Diccionario de la Real Academia Española per a concloure declarant Bé d’Interés Cultural Immaterial, els festejos taurins tradicionals (bous al carrer). Ara bé, com encertadament denuncia l’Institut Interuniversitari de Filologia Valenciana1 “aquest mateix Diccionario de la RAE defineix el mot valenciano com a “Variedad del catalán, que se usa en gran parte del antiguo reino de Valencia y se siente allí comúnmente como lengua propia”; definició que el Govern de la Generalitat Valenciana i aquest Anteproyecto presentat ignoren i no respecten”.

La llei nega la unitat de la llengua i pretén que la “llengua valenciana” és diferent de qualsevol altra llengua i exclusiva del poble valencià. La llei no reconeix l’autoritat lingüística estatutàriament establerta, l’Acadèmia Valenciana de la Llengua, entitat que no fou consultada en la seua redacció. La llei determina que la llengua s’ha d’entendre no d’acord amb la seua normativa vigent i la seua literatura sinó d’acord amb els seus usos i la tradició popular o històrica. La norma crea un òrgan de vigilància del respecte a la llengua així concebuda, reconeix la docència de la llengua d’entitats secessionistes i amenaça de no subvencionar tota aquella institució o persona que no respecte les “senyes d’identitat” d’acord amb el que hi preveu.

Ens estalviarem els adjectius i reproduirem un fragment del comunicat que va publicar l’Acadèmia Valenciana de la Llengua davant l’aprovació de la llei2:

(...) cal recordar que tant la Llei de Creació de l’Acadèmia Valenciana, com l’Estatut d’Autonomia de la Comunitat Valenciana, consagren l’AVL com l’única institució normativa de l’idioma valencià. Així mateix, les citades lleis establixen que la normativa lingüística de l’AVL és d’aplicació obligatòria a totes les institucions públiques i entitats privades que compten amb finançament públic, el sistema educatiu i els mitjans de comunicació. Per tant, d’acord amb el principi de jerarquia normativa, cal entendre que qualsevol aplicació o interpretació de la Llei de Senyes que no respecte les resolucions de l’AVL en matèria de llengua vulneraria el bloc de constitucionalitat en el qual s’inserix la nostra norma institucional bàsica, l’Estatut d’Autonomia de la Comunitat Valenciana, i la llei de majoria qualificada que regula la nostra institució estatutària.

La segona de les normes “polítiques” és la Llei 5/2015, de 2 d’abril (DOCV núm. 7500, de 8 d’abril), de la Generalitat, del Servei Públic de Radiotelevisió Valenciana, conseqüència directa del tancament dels mitjans audiovisuals autonòmics l’any 2013 pel Consell dirigit pel “popular” Alberto Fabra i el subsegüent disgust d’amplis sectors de la societat.

La norma es va tramitar com a Iniciativa Legislativa Popular recolzada per un gran nombre de personalitats destacades del món de la cultura, la universitat, els mitjans de comunicació, les associacions etc. i pretenia la recuperació de mitjans audiovisuals autonòmics de titularitat i gestió pública, en valencià i plurals. Després de ser profundament esmenada i desvirtuada, la iniciativa fou assumida pel Grup Parlamentari Popular i aleshores la Comissió Promotora s’hi va desvincular. Tanmateix, ha quedat consignat en el text aprovat el dret dels valencians a rebre i comunicar informació en llengua pròpia, no reconegut de forma explícita amb anterioritat.

Produït el canvi polític i després d’aquest fosc període, se n’obri un de nou on moltes coses hi ha per fer. Aquesta crònica continuarà donant puntual informació sobre totes aquelles resolucions relacionades amb el valencià, la nostra llengua catalana. Esperem podem destacar i explicar, a partir d’ara, moltes mesures útils per promoure el valencià, generalitzar el seu ús i coneixement, garantir els drets lingüístics dels seus parlants i enfortir els vincles amb la resta de la comunitat lingüística. Si no és així, també ho explicarem.

Passem ja a ressenyar i comentar les resolucions més destacades aparegudes al DOCV durant aquest primer semestre de 2015.

Toponímia

Decret 18/2015, de 13 de febrer (DOCV núm. 7466, de 16 de febrer), del Consell, pel qual s’aprova el canvi de denominació del municipi d’Alquerías del Niño Perdido per la forma bilingüe, en valencià i en castellà, de les Alqueries/Alquerías del Niño Perdido.

Decret 59/2015, de 8 de maig (DOCV núm. 7522, d’11 de maig), del Consell, pel qual s’aprova el canvi de denominació del municipi de Benasal per la forma exclusiva en valencià de Benassal.

Acadèmia Valenciana de la Llengua

Resolució de 26 de gener de 2015 (DOCV núm. 7453, de 29 de gener), de la Presidència de l’Acadèmia Valenciana de la Llengua, per la qual es publica l’Acord de 9 de gener de 2015, del Ple de l’Acadèmia Valenciana de la Llengua, pel qual es convoquen ajudes al foment de l’ús del valencià en les emissores locals de ràdio, en les revistes d’investigació, de temàtica especialitzada o de caràcter local o comarcal, i en les publicacions informatives digitals en valencià.

Les ajudes tindran un import global màxim de 50.000 euros i aniran destinades a facilitar la impressió i la distribució de publicacions d’investigació, de temàtica especialitzada o de caràcter local o comarcal en valencià; a sufragar les despeses de personal corresponents a periodistes, locutors i col·laboradors per part d’emissores locals de ràdio que emeten en valencià; i a sufragar les despeses de personal corresponents a periodistes i col·laboradors per part d’empreses titulars de publicacions informatives digitals en valencià. Per a poder ser beneficiaris d’estes ajudes, cal respectar la normativa lingüística oficial, estar redactat en valencià almenys el 60% del contingut de la publicació en el cas de les revistes i per a les emissores de ràdio, emetre en valencià almenys un 75% de la programació, excloses les falques publicitàries. Per a les publicacions informatives digitals caldrà que el contingut estiga redactat íntegrament i exclusivament en valencià.

Ensenyament

Resolució de 15 de gener de 2015 (DOCV núm. 7449, de 23 de gener), de la Direcció General d’Innovació, Ordenació i Política Lingüística, per la qual es convoca el procediment de sol·licitud de participació en el procés de selecció dels centres públics i privats concertats que seran proposats al Ministeri d’Educació, Cultura i Esport per a l’assignació d’auxiliars de conversa en llengües estrangeres per al curs 2015-2016.

Resolució de 21 de gener de 2015 (DOCV núm. 7450, de 26 de gener), de la consellera d’Educació, Cultura i Esport, per la qual es reconeixen les entitats que acrediten competència en llengües estrangeres i que han superat el procés de reconeixement en els mesos de novembre i desembre de 2014, en virtut del Decret 61/2013, de 17 de maig, del Consell, i d’acord amb la Resolució de 17 de març de 2014, per la qual s’estableix el procediment per al reconeixement d’entitats que acrediten competència lingüística en llengües estrangeres en l’àmbit territorial de la Comunitat Valenciana l’any 2014.

Resolució de 5 de març de 2015 (DOCV núm. 7482, de 10 de març), de la Conselleria d’Educació, Cultura i Esport, per la qual es reconeixen com a acreditadors de competència lingüística en llengües estrangeres els certificats denominats Business Language Testing Service (BULATS) en virtut del Decret 61/2013, de 17 de maig, del Consell, pel qual s’estableix un sistema de reconeixement de la competència en llengües estrangeres a la Comunitat Valenciana i es crea la Comissió d’Acreditació de Nivells de Competència en Llengües Estrangeres, per als anys 2014 i 2015.

Resolució de 30 de març de 2015 (DOCV núm. 7504, de 14 d’abril), de la Direcció General d’Innovació, Ordenació i Política Lingüística, per la qual es determinen els nous centres docents de la Comunitat Valenciana que en el curs 2015-2016 passaran a formar part de la Xarxa de Centres Docents Plurilingües en la Comunitat Valenciana.

Resolució de 30 de març de 2015 (DOCV núm. 7516, de 30 d’abril), de la Direcció General d’Innovació, Ordenació i Política Lingüística, per la qual es determinen els centres docents de la Comunitat Valenciana que en el curs escolar 2015-2016 aplicaran l’Orde de 19 de maig de 2009, de la Conselleria d’Educació, per la qual s’estableix l’organització, estructura i funcionament d’un programa experimental plurilingüe a la Comunitat Valenciana.

Resolució de 22 de juny de 2015 (DOCV núm. 7555 de 24 de juny), de la consellera d’Educació, Cultura i Esport, per la qual es reconeixen les entitats que acrediten competència en llengües estrangeres i que han superat el procés de reconeixement en els mesos d’abril i maig de 2015, en virtut del Decret 61/2013, de 17 de maig, del Consell, i d’acord amb la Resolució de 24 de novembre de 2014, de la Conselleria d’Educació, Cultura i Esport, per la qual s’estableix el procediment per al reconeixement d’entitats que acrediten competència lingüística en llengües estrangeres en l’àmbit territorial de la Comunitat Valenciana en 2015.

Administració pública

Ordre 9/2015, de 16 de febrer (DOCV núm. 7470, de 20 de febrer), de la Conselleria d’Educació, Cultura i Esport, per la qual es convoquen ajudes econòmiques destinades a municipis, mancomunitats de municipis i entitats locals menors que realitzen activitats de promoció de l’ús del valencià durant l’any 2015.

Les ajudes es convoquen per un import global de 100.000 euros. S’hi preveuen dos programes, el primer, anomenat “Programa A”, subvenciona l’ús del valencià en els diversos àmbits d’actuació municipal (campanyes de sensibilització, foment en àmbits específics, promoció de reglaments municipals de normalització, dinamització interna, correcció de textos de publicacions oficials, cursos etc.). L’altre, el “Programa B”, subvenciona el funcionament d’oficines de promoció de l’ús del valencià amb personal especialitzat i que disposen com a mínim, d’una persona tècnica d’administració especial, subgrup A1 o subgrup A2, en promoció lingüística o assimilat.

Llei 6/2015, de 2 d’abril (DOCV núm. 7501, de 9 d’abril), de la Generalitat, de Reconeixement, Protecció i Promoció de les Senyes d’Identitat del Poble Valencià.

El contingut de la llei és molt divers i heterogeni i excedeix clarament la temàtica d’aquesta crònica. Per això comentarem només els aspectes relacionats amb la llengua, considerada per la llei a l’article 7è com a “la principal senya d’identitat del poble valencià” si bé, segons queda clar a l’article 6è, la senya d’identitat és exactament “la llengua valenciana i els seus usos, de conformitat amb la tradició històrica o popular” i no d’acord amb la seua determinació contemporània i científica.

Així doncs, pel que fa a la llengua la norma incideix, una vegada més, en el secessionisme lingüístic, insistint que és una llengua individualitzada respecte altres llengües de l’Estat i exclusiva del poble valencià, negant d’aquesta manera la unitat de la llengua catalana, amb les seues variants i l’existència de la comunitat lingüística catalana; el folklorisme, l’allunyament dels paràmetres científics, acadèmics i jurídics relatius al català i la discriminació econòmica, per la via de denegar subvencions a totes aquelles persones, entitats o institucions que no reconeguen “la individualitat de la llengua valenciana” o realitzen greuges o menyspreus a les “senyes d’identitat”. La norma ignora no només les institucions acadèmiques o científiques (Institut d’Estudis Catalans, Institut Interuniversitari de Filologia Valenciana) sinó també les estatutàries com el Consell Valencià de Cultura o l’Acadèmia Valenciana de la Llengua i crea un “Observatori de les Senyes d’Identitat del Poble Valencià” en el qual aquestes institucions no apareixen i sí, en canvi, institucions acientífiques, obertament secessionistes i exemptes de suport científic o social. Així, pel que fa l’àmbit educatiu (art. 21) la llei “reconeix la capacitat docent que desenrotllen la Real Acadèmia de Cultura Valenciana i l’associació cultural Lo Rat Penat en la divulgació i defensa de les senyes d’identitat del poble valencià i, en especial, de la llengua valenciana.”

Transcrivim literalment, l’article setè, dedicat a la “llengua valenciana” per la seua importància, però recomanem la lectura del text complet de la norma.

Article 7. La llengua valenciana

1. La llengua valenciana és la llengua pròpia i l’idioma oficial, igual que el castellà, de la Comunitat Valenciana i és, a més, la principal senya d’identitat del poble valencià.

2. La dignificació i el respecte de la llengua valenciana com a senya d’identitat seran plenament compatibles amb un ús d’aquella que obeïsca a la seua configuració històrica, popular i tradicional.

3. El respecte a la llengua valenciana com a senya d’identitat implica defendre la seua individualitat respecte a les altres llengües de l’Estat i el seu valor com a patrimoni propi i exclusiu del poble valencià.

4. Totes les institucions de la Generalitat, els poders públics, la resta d’administracions públiques, el sistema educatiu i els mitjans de comunicació, entitats, organismes i empreses, de titularitat pública o que compten amb finançament públic, hauran d’adequar les seues actuacions al ple respecte de la individualitat de la llengua valenciana en els termes de l’apartat anterior; tot això sense perjuí dels drets fonamentals reconeguts en l’article 20.1 de la Constitució Espanyola.

Promoció social i cultura

Ordre 25/2015, de 10 de març (DOCV núm. 7484, de 12 de març), de la Conselleria d’Educació, Cultura i Esport, per la qual es convoquen les ajudes econòmiques a càrrec de l’exercici pressupostari de la Generalitat per a l’any 2015, destinades a les empreses, comerços i indústries, que realitzen activitats de promoció del valencià.

Ordre 27/2015, de 10 de març (DOCV núm. 7484, de 12 de març), de la Conselleria d’Educació, Cultura i Esport, per la qual es convoquen ajudes econòmiques per a les associacions cíviques sense finalitat lucrativa, sindicats, associacions professionals, universitats i altres entitats sense ànim de lucre per al foment del valencià en 2015.

Resolució de 9 de març de 2015 (DOCV núm. 7493, de 26 de març), de la Conselleria d’Educació, Cultura i Esport, per la qual s’adjudiquen les ajudes econòmiques de la Generalitat per a les activitats de promoció de l’ús del valencià en les festes de la Magdalena en l’àmbit de la Comunitat Valenciana en 2015.

Resolució de 27 de març de 2015 (DOCV núm. 7506, de 16 d’abril), de la Conselleria d’Educació, Cultura i Esport, per la qual s’adjudiquen les ajudes econòmiques de la Generalitat per a les activitats de promoció de l’ús del valencià en les festes de les Falles en l’àmbit de la Comunitat Valenciana en 2015.

Ordre 15/2015, de 6 de maig (DOCV núm. 7542, de 8 de juny), del conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua i vicepresident del Consell, per la qual es convoquen subvencions per als centres valencians en l’exterior de la Comunitat Valenciana en l’exercici 2015 i s’aproven les seues bases reguladores.

Mitjans audiovisuals

Decret 10/2015, de 23 de gener (DOCV núm. 7450, de 26 de gener), del Consell, pel qual cessa i es nomena un membre del Consell de Liquidació de l’entitat pública Radiotelevisió Valenciana.

Acord de 23 de gener de 2015(DOCV núm. 7450, de 26 de gener), del Consell, constituït en Junta General d’Accionistes de caràcter universal de la mercantil Radiotelevisió Valenciana, SAU, pel qual cessa i es nomena un membre de la comissió de liquidació.

Resolució de 31 de març de 2015 (DOCV núm . 7499, de 7 d’abril), de la presidenta de CulturArts Generalitat, per la qual es convoca la concessió d’ajudes per a la millora de la producció audiovisual en valencià i, en concret, per al desenrotllament i la preparació de projectes de llargmetratges i minisèries de ficció, animació i documentals per a l’any 2015.

Llei 5/2015, de 2 d’abril (DOCV núm. 7500, de 8 d’abril), de la Generalitat, del Servei Públic de Radiotelevisió Valenciana.

La norma comentada és el resultat final de la Iniciativa Legislativa Popular impulsada pels ciutadans valencians davant el tancament de la ràdio i la televisió autonòmiques el 2013. La iniciativa però, durant la tramitació parlamentària va ser desvirtuada atès que inicialment el seu contingut implicava la posada en marxa d’una televisió i una ràdio autonòmiques, de titularitat i gestió pública i fetes exclusivament en valencià. D’acord amb la seua redacció final, la creació de mitjans audiovisuals autonòmics dependrà de la conjuntura econòmica i tampoc no seran exclusivament en valencià.

Tanmateix, la norma ha mantingut el reconeixement, ja present a la iniciativa, del dret a rebre i comunicar informació en la llengua pròpia, dret que no constava reflectit a cap norma d’àmbit autonòmic fins ara. Transcrivim doncs l’article primer per la seua importància:

Article 1. Objecte. Dret a rebre i comunicar informació i opinió en llengua pròpia

1. L’objecte d’aquesta llei és establir les fórmules que permeten rebre i comunicar informació i opinió en llengua pròpia al poble valencià, i disposar d’uns mitjans de comunicació audiovisuals públics que utilitzen l’idioma valencià, sempre que es complisquen les exigències que possibiliten la restauració d’un servei públic de radiotelevisió, determinades en la disposició addicional tercera.

2. Aquesta llei contribueix a fer efectiu que els valencians i les valencianes disposen d’uns mitjans de comunicació audiovisual propis, ràdio i televisió, que siguen reflex de la seua llengua, identitat i cultura i expressió del pluralisme i la vitalitat de la societat valenciana, a més d’una garantia dels drets de llibertat d’expressió, d’informació i comunicació, del dret a la pluralitat informativa i a l’elecció de les fonts d’informació, constitucionalment reconegudes.

Resolució de 21 de maig de 2015 (DOCV núm. 7531, de 22 de maig), de la presidenta de Culturarts Generalitat, per la qual es convoca la concessió d’ajudes per a la producció audiovisual.

Junta Qualificadora de Coneixements de Valencià

Resolució de 21 de gener de 2015 (DOCV núm. 7452, de 28 de gener), de la Conselleria d’Educació, Cultura i Esport, per la qual es nomena la vicepresidenta de la Junta Qualificadora de Coneixements de Valencià.

Resolució de 9 de març de 2015 (DOCV núm. 7491, de 24 de març), de la Direcció General d’Innovació, Ordenació i Política Lingüística, per la qual es convoquen les proves per a l’obtenció dels certificats oficials administratius de coneixements de valencià i es nomenen les comissions examinadores.

Resolució d’11 de juny de 2015 (DOCV núm. 7551, de 18 de juny), del president de la Junta Qualificadora de Coneixements de Valencià, per la qual es fa pública la llista de resultats provisionals de la prova de coneixements orals de valencià.

Resolució de 17 de juny de 2015 (DOCV núm. 7553, de 22 de juny), del president de la Junta Qualificadora de Coneixements de Valencià, per la qual es fa pública la llista de resultats provisionals de la prova del grau elemental de coneixements de valencià.

1∗ Mercè Teodoro i Peris∗, advocada.

Citació recomanada: Teodoro i peris, Mercè. «Crònica legislativa del País Valencià. Primer semestre de 2015», Revista de Llengua i Dret, Journal of Language and Law, núm. 64, 2015, p. 177-182. DOI: 10.2436/20.8030.02.122

Comunicat de l’Institut Interuniversitari de Filologia Valenciana (IIFV), davant de l’Anteproyecto de Ley de la Generalitat Valenciana, de reconocimiento, protección y promoción de las señas de identidad del Pueblo Valenciano, per acord unànime del seu Consell General. Vegeu Web de l’Institut.

2 Declaració, de 27 de març de 2015, de l’AVL sobre la Llei de Reconeixement, protecció i promoció de les senyes d’identitat del poble valencià. Web de l’AVL