CRÒNICA DE LEGISLACIÓ DE LA UNIÓ EUROPEA

Primer semestre de 2014 (1 de gener a 30 de juny)

Narcís Mir i Sala∗

• L’ordre en què apareixen les disposicions citades és el de la seva publicació en el Diari Oficial de la Unió Europea (DOUE)

• Les sigles EEE corresponen a l’Espai Econòmic Europeu, àrea d’integració comercial que associa en un únic mercat interior la UE amb Noruega, Islàndia i Liechtenstein

Reglament addicional del Tribunal de Justícia

(DOUE núm. L 32, d’1 de febrer de 2014, pàg. 37)

El capítol I del present reglament preveu, en el seu article 2, que la interlocutòria del Secretari del Tribunal que acordi les comissions rogatòries a l’autoritat competent de l’estat membre en el qual hagin de ser escoltats els testimonis o perits, haurà d’anar acompanyada, quan sigui procedent, d’una traducció a la llengua o llengües oficials d’aquest estat membre.

Reglament d’Execució (UE) núm. 118/2014 de la Comissió, de 30 de gener de 2014, que modifica el Reglament (CE) núm. 1560/2003, pel qual s’estableixen les disposicions d’aplicació del Reglament (CE) núm. 343/2003 del Consell, pel qual s’estableixen els criteris i mecanismes per determinar l’estat membre responsable de l’examen d’una sol·licitud d’asil presentada en un dels estats membres per un nacional d’un tercer país

(DOUE núm. L 39, de 8 de febrer de 2014, pàg. 1)

Entre les noves disposicions del reglament modificat s’hi preveu la inserció d’un nou article 15 bis, relatiu a les condicions uniformes i disposicions pràctiques per a l’intercanvi de dades sanitàries abans que s’efectuï un trasllat. El nou article disposa que l’estat membre que dugui a terme el trasllat d’un sol·licitant i l’estat membre responsable d’examinar la sol·licitud d’asil s’esforçaran per acordar, abans de la transmissió del certificat mèdic, la llengua utilitzada per omplir aquest certificat, tenint en compte les circumstàncies del cas i, en particular, la necessitat de qualsevol mesura urgent en el moment de l’arribada.

D’altra banda, els annexos X i XI del reglament modificat tracten també de qüestions lingüístiques en relació amb la informació de què han de disposar els sol·licitants de la protecció internacional, amb una atenció especial en el cas que es tracti de menors.

En aquest sentit, diverses previsions dels annexos citats garanteixen el dret d’aquestes persones de fer servir la seva llengua materna o una altra llengua que parlin bé, o d’eventualment el dret de recórrer a un intèrpret, mentre es determina el país responsable de resoldre la sol·licitud d’asil, especialment en ocasió de les entrevistes que tinguin lloc amb les autoritats administratives responsables, i més en general, en relació amb tota la informació que els ha de ser facilitada durant tot aquest procés.

Directiva 2014/17/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 4 de febrer de 2014, sobre els contractes de crèdit celebrats amb els consumidors per a béns immobles d’ús residencial i per la qual es modifiquen les Directives 2008/48/CE i 2013/36/UE i el Reglament (UE) núm. 1093/2010

(DOUE núm. L 60, de 28 de febrer de 2014, pàg. 34)

Un dels elements centrals d’aquesta directiva és l’obligació que adquireixen els estats membres d’adoptar un model unificat d’informació precontractual a través de la denominada fitxa europea d’informació normalitzada (FEIN). Aquest model, que figura en l’annex II de la directiva, i que es troba únicament redactat en les llengües oficials de les institucions de la Unió, preveu, en el seu apartat 14, que en el cas en què el prestador es proposi fer servir una llengua distinta de la llengua FEIN, s’indicarà la llengua en què la informació i la documentació contractual es facilitaran i en quina llengua tindrà lloc la comunicació entre les parts interessades.

Reglament (UE) núm. 251/2014 del Parlament Europeu i del Consell, de 26 de febrer de 2014, sobre la definició, descripció, presentació, etiquetatge i protecció de les indicacions geogràfiques dels productes vitivinícoles aromatitzats, i pel qual es deroga el Reglament (CEE) núm. 1601/91 del Consell

(DOUE núm. L 84, de 20 de març de 2014, pàg. 14)

L’article 8 del reglament tracta de manera específica la qüestió relativa a les llengües que s’utilitzaran en la presentació i l’etiquetatge dels productes vitivinícoles aromatitzats.

Així, el seu apartat 1, assenyala que determinades denominacions de venda no s’hauran de traduir en l’etiqueta ni en la presentació; és el cas, per exemple, de la sangria/sangria a Espanya i Portugal. Aquest mateix apartat també indica que quan determinades referències addicionals que preveu el Reglament s’expressin amb paraules, hauran de figurar almenys en una o diverses de les llengües oficials de la Unió. A més, l’apartat 2 d’aquest mateix article preveu que el nom de la indicació geogràfica protegida figurarà en l’etiqueta en la llengua o llengües en què estigui registrat.

D’altra banda, l’article 11 del reglament, que es refereix a la sol·licitud de protecció relativa a una zona geogràfica d’un país tercer, estableix que aquesta sol·licitud s’haurà de presentar en una de les llengües oficials de la Unió o anar acompanyada d’una traducció certificada a una d’aquestes llengües.

Finalment, l’article 13 d’aquest mateix reglament, en relació amb la tramitació que hauran de seguir les sol·licituds de protecció de les indicacions geogràfiques dels productes vitivinícoles aromatitzats, disposa que la informació que l’estat membre haurà de transmetre a la Comissió haurà de presentar-se en una de les llengües oficials de la Unió o anar acompanyada d’una traducció certificada a una d’aquestes llengües.

Reglament (UE) núm. 254/2014 del Parlament Europeu i del Consell, de 26 de febrer de 2014, sobre el Programa pluriennal de consumidors per al període 2014-2020 i pel qual es deroga la Decisió núm. 1926/2006/CE

(DOUE núm. L 84, de 20 de març de 2014, pàg. 42)

Dintre de l’objectiu II del Pla, relatiu a la informació i educació dels consumidors i el suport a les organitzacions de consumidors, tant a nivell nacional com regional, s’hi preveu, en el seu punt 5.b, accions que permetin el desenvolupament de les seves capacitats, en particular per mitjà de la formació, la qual podrà ser impartida en diferents llengües i en tot el territori de la Unió.

Reglament (UE) núm. 283/2014 del Parlament Europeu i del Consell, d’11 de març de 2014, relatiu a unes orientacions per a les xarxes transeuropees en el sector de les infraestructures de telecomunicacions i pel qual es deroga la Decisió núm. 1336/97/CE

(DOUE núm. L 86, de 21 de març de 2014, pàg. 14)

L’annex I del reglament, dedicat als projectes d’interès comú, conté un punt referit a les infraestructures de serveis digitals subvencionables. En alguns casos s’hi comenta, per exemple en relació amb la plataforma europea per a la interconnexió dels registres mercantils europeus, que aquesta haurà de proporcionar als usuaris un servei de cerca en múltiples llengües i països, utilitzant una finestreta única accessible a través del Portal Europeu e-Justícia. (Cal recordar que aquest portal conté informació únicament en les llengües oficials de les institucions de la Unió Europea).

En aquest mateix sentit, una altra de les accions subvencionables tindrà a veure amb una plataforma d’accés a la informació del sector públic reutilitzable, la qual oferirà també una finestreta única d’accés als conjunt de dades multilingües (en les llengües oficials de les institucions de la Unió) que es trobin en possessió dels organismes públics de la Unió a nivell europeu, nacional, regional i local.

Directiva 2014/23/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 26 de febrer de 2014, relativa a l’adjudicació de contractes de concessió

(DOUE núm. L 94, de 28 de març de 2014, pàg. 1)

L’article 33 d’aquesta directiva preveu que els anuncis de concessions i d’adjudicació de concessions que entren dintre del seu àmbit d’aplicació es publicaran per l’Oficina de Publicacions de la Unió Europea, en tota la seva extensió, en una o diverses llengües oficials de les institucions de la Unió a elecció del poder adjudicador o l’entitat adjudicadora. En les altres llengües oficials de les institucions de la Unió es publicarà un resum dels punts importants de cada anunci.

Directiva 2014/24/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 26 de febrer de 2014, sobre contractació pública i per la qual es deroga la Directiva 2004/18/CE

(DOUE núm. L 94, de 28 de març de 2014, pàg. 65)

En relació amb els anuncis d’informació prèvia, de licitació i d’adjudicació de contractes que cauen en l’àmbit de l’aplicació de la directiva i que s’hauran de publicar per l’Oficina de Publicacions de la Unió Europea, l’article 51.3 d’aquesta disposició assenyala que es publicaran en una o diverses llengües oficials de les institucions de la Unió a elecció del poder adjudicador o l’entitat adjudicadora. En les altres llengües oficials de les institucions de la Unió es publicarà un resum dels punts importants de cada anunci. Totes aquestes previsions s’incorporen als annexos V i IX que contenen la informació bàsica o complementària que han de contenir els anuncis esmentats.

D’altra banda, i en referència a la signatura electrònica, l’article 20, referit a les normes aplicables a les comunicacions, assenyala en diversos apartats que els poders adjudicadors hauran de poder validar en línia, gratuïtament, i sense que sigui necessari conèixer la llengua original, la signatura electrònica rebuda com a signatura electrònica avançada amb suport d’un certificat reconegut.

Directiva 2014/25/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 26 de febrer de 2014, relativa a la contractació per entitats que operen en els sectors de l’aigua, l’energia, els transports i els serveis postals i per la qual es deroga la Directiva 2004/17/CE

(DOUE núm. L 94, de 28 de març de 2014, pàg. 243)

Els aspectes lingüístics que conté la Directiva 2014/25 estan tractats de manera idèntica als establerts per la Directiva 2014/24, anteriorment comentada. En aquest cas, però, les referències a les normes aplicables a les comunicacions i la signatura electrònica es troben a l’article 40, les relatives a la redacció i modalitats de publicació dels anuncis es tracten en l’article 71 i, finalment, els annexos en els quals es desenvolupen aquestes últimes previsions són els annexos VI, XI, XII i XIII.

Directiva 2014/36/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 26 de febrer de 2014, sobre les condicions d’entrada i estada de nacionals de tercers països per a finalitats d’ocupació com a treballadors temporers

(DOUE núm. L 94, de 28 de març de 2014, pàg. 375)

L’atès 8 de l’exposició de motius de la directiva indica que els estats membres hauran d’aplicar aquesta directiva sense discriminació, entre altres raons, per motiu de llengua.

Directiva 2014/28/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 26 de febrer de 2014, relativa a l’harmonització de les legislacions dels estats membres en matèria de comercialització i control d’explosius amb finalitats civils (refosa)

(DOUE núm. L 96, de 29 de març de 2014, pàg. 1)

Directiva 2014/29/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 26 de febrer de 2014, sobre l’harmonització de les legislacions dels estats membres en matèria de comercialització dels recipients a pressió simples

(DOUE núm. L 96, de 29 de març de 2014, pàg.45)

Directiva 2014/30/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 26 de febrer de 2014, sobre l’harmonització de les legislacions dels estats membres en matèria de compatibilitat electromagnètica (refosa)

(DOUE núm. L 96, de 29 de març de 2014, pàg.79)

Directiva 2014/31/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 26 de febrer de 2014, sobre l’harmonització de les legislacions dels estats membres en matèria de comercialització d’instruments de pesatge de funcionament no automàtic

(DOUE núm. L 96, de 29 de març de 2014, pàg.107)

Directiva 2014/32/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 26 de febrer de 2014, sobre l’harmonització de les legislacions dels estats membres en matèria de comercialització d’instruments de mesura (refosa)

(DOUE núm. L 96, de 29 de març de 2014, pàg.149)

Directiva 2014/33/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 26 de febrer de 2014, sobre l’harmonització de les legislacions dels estats membres en matèria d’ascensors i components de seguretat per a ascensors

(DOUE núm. L 96, de 29 de març de 2014, pàg.251)

Directiva 2014/34/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 26 de febrer de 2014, sobre l’harmonització de les legislacions dels estats membres en matèria d’aparells i sistemes de protecció per ús en atmosferes potencialment explosives (refosa)

(DOUE núm. L 96, de 29 de març de 2014, pàg.309)

Directiva 2014/35/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 26 de febrer de 2014, sobre l’harmonització de les legislacions dels estats membres en matèria de comercialització de material elèctric destinat a fer-se servir amb determinats límits de tensió

(DOUE núm. L 96, de 29 de març de 2014, pàg.357)

El conjunt d’aquestes disposicions adoptades per la Unió Europea, en base a la seva política d’aproximació de legislacions en l’àmbit del mercat interior, segueix una mateixa estructura i rep idèntic tractament pel que fa a les qüestions de naturalesa lingüística.

En totes elles es determinen les obligacions de fabricants, importadors i distribuïdors de facilitar les seves dades de contacte, les instruccions d’ús i la informació i documentació respecte dels aparells o productes que es pretenen comercialitzar, en una llengua que sigui fàcilment comprensible per als consumidors i usuaris finals i, quan sigui procedent, per les autoritats competents de vigilància del mercat, sempre d’acord amb allò que determini l’estat membre de què es tracti.

També reben el mateix tractament lingüístic les qüestions relatives als procediments d’avaluació de conformitat, que en aquest cas s’hauran de portar a terme en la llengua oficial de l’estat membre o en la llengua acceptada per l’organisme notificat, i les qüestions relatives a la declaració UE de conformitat, la qual es traduirà a la llengua o llengües requerides per l’estat membre en què el producte o aparell s’introdueixi en el mercat o es comercialitzi.

Directiva 2014/54/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 16 d’abril de 2014, sobre mesures per facilitar l’exercici dels drets conferits als treballadors en el context de la lliure circulació de treballadors

(DOUE núm. L 128, de 30 d’abril de 2014, pàg.8)

L’article 6 de la directiva estableix que els estats membres hauran de proporcionar, en més d’una llengua oficial de les institucions de la Unió, la informació sobre els drets que proporciona el dret de la Unió en matèria de lliure circulació dels treballadors.

És interessant anotar que, en relació amb aquesta voluntat de pluralitat lingüística que explicita l’article esmentat, l’atès 23 de l’exposició de motius de la Directiva precisa que el fet que els estats membres hagin d’adoptar mesures en més d’una de les llengües oficials de la Unió, en funció de la demanda del mercat de treball, no hauria d’interferir amb la legislació dels estats membres sobre l’ús de les llengües.

Directiva 2014/41/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 3 d’abril de 2014, relativa a l’ordre europea d’investigació en matèria penal

(DOUE núm. L 130, d’1 de maig de 2014, pàg.1)

L’apartat 2 de l’article 5 d’aquesta directiva preveu que cada estat membre haurà d’indicar quina o quines de les llengües oficials de les institucions de la Unió Europea, a més de la llengua o llengües oficials de l’estat membre de què es tracti, es podrà utilitzar per omplir o traduir l’ordre europea d’investigació en materia penal (OEI) quan l’estat membre de què es tracti sigui l’estat d’execució. A continuació, l’apartat 3 d’aquest mateix article assenyala que l’autoritat competent de l’estat d’emissió haurà de traduir l’OEI a una llengua oficial de l’estat d’execució o a qualsevol altra llengua que aquest estat hagi indicat, d’acord amb el que preveu l’apartat 2 del mateix article.

Directiva 2014/53/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 16 d’abril de 2014, relativa a l’harmonització de les legislacions dels estats membres sobre la comercialització d’equipaments radioelèctrics, per la qual es deroga la Directiva 1999/5/CE

(DOUE núm. L 153, de 22 de maig de 2014, pàg.62)

En relació amb les obligacions respectives de fabricants, importadors i comercialitzadors d’equipaments radioelèctrics, els articles 10, 12 i 13 de la directiva preveuen alguns aspectes de caràcter lingüístic. De manera anàloga respecte de tots tres grups d’agents econòmics, s’hi preveu que les dades de contacte respectives siguin comunicades als usuaris finals i a les autoritats de vigilància de mercat en una llengua que els sigui fàcilment comprensible. També hauran d’assegurar que les instruccions i la informació relativa a la seguretat estiguin redactades en una llengua fàcilment comprensible per als consumidors i altres usuaris finals, segons ho determini l’estat membre de què es tracti. Finalment, la informació i la documentació necessàries per demostrar la conformitat de l’equip radioelèctric amb la directiva també haurà d’estar elaborada en una llengua fàcilment comprensible per a l’autoritat competent.

D’altra banda, quant al document de Declaració UE de conformitat i de conformitat simplificada, l’article 18.2 disposa que s’haurà de traduir a la llengua o les llengües requerides per l’estat membre en el mercat del qual s’introdueixi o es comercialitzi l’equip radioelèctric.

Finalment, l’article 21.3 determina que la documentació tècnica i la correspondència relacionada amb qualsevol dels procediments de l’examen UE de tipus, es redactaran en una llengua oficial de l’estat membre en què estigui establert l’organisme notificat o en una llengua acceptable per aquest últim.

Directiva 2014/66/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 15 de maig de 2014, relativa a les condicions d’entrada i residència de nacionals de tercers països en el marc de trasllats intraempresarials

(DOUE núm. L 157, de 27 de maig de 2014, pàg.1)

Els articles 5.2, 13.4, 21.3 i 22.2 i 22.4, relatius, respectivament, als criteris d’admissió de les persones que sol·liciten traslladar-se a l’estat membre de què es tracti, a la concessió dels permisos corresponents i a les especificitats administratives derivades del fet que es tracti de supòsits de mobilitat de curta o llarga durada, determinen que, en tots aquests casos, els estats membres podran exigir la utilització de la seva llengua o llengües oficials.

Directiva 2014/67/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 15 de maig de 2014, relativa a la garantia de compliment de la Directiva 96/71/CE, sobre desplaçament de treballadors efectuat en el marc d’una prestació de serveis, i per la qual es modifica el Reglament (UE) núm. 1024/2012, relatiu a la cooperació administrativa per mitjà del Sistema d’Informació del Mercat Interior (“Reglament IMI”)

(DOUE núm. L 159, de 28 de maig de 2014, pàg. 11)

Tal com disposa l’article 5.2 de la directiva, els estats membres hauran d’indicar, en un web oficial únic, a escala nacional, entre altres informacions, quines condicions d’ocupació o quines disposicions de dret nacional o regional s’han d’aplicar als treballadors que es desplacen en el seu territori. Aquesta informació, continua indicant el mateix article, s’haurà de posar a disposició dels treballadors i dels prestadors de serveis gratuïtament, en la llengua o les llengües oficials de l’estat membre d’acollida i en les llengües que l’estat membre d’acollida consideri més pertinents tenint en compte les demandes en el seu mercat de treball.

D’altra banda, quant a determinats requisits administratius i mesures de control que s’hauran de seguir per garantir la supervisió del compliment efectiu de les obligacions previstes per la directiva, l’apartat 1 de l’article 9 disposa que els estats membres podran imposar al prestador de serveis establert en un altre estat membre l’obligació que presenti una declaració simple a les autoritats nacionals competents responsables, en la llengua o en una de les llengües oficials de l’estat membres d’acollida, o en una altra o altres llengües acceptades per l’estat membre d’acollida, que contingui la informació pertinent necessària per fer possible els controls materials en el lloc de treball.

Finalment, en relació amb la qüestió de les cadenes de subcontractació i les responsabilitats que de tot tipus se’n deriven, l’apartat 7 de l’article 9 assenyala que els estats membres hauran de posar a disposició pública la informació corresponent en la llengua o les llengües que l’estat consideri més pertinents.

Reglament Delegat (UE) núm. 574/2014 de la Comissió, de 21 de febrer de 2014, que modifica l’annex III del Reglament (UE) núm. 305/2011 del Parlament Europeu i del Consell en allò que fa al model que cal utilitzar per emetre una declaració de prestacions de productes de construcció.

(DOUE núm. L 159, de 28 de maig de 2014, pàg. 41)

Els punts 6a i 6b de l’apartat 3 de l’annex relatiu a les instruccions per elaborar la declaració de les prestacions indica que és fonamental presentar el nom dels organismes notificats en la seva llengua original, sense traduir.

Directiva 2014/68/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 15 de maig de 2014, relativa a l’harmonització de les legislacions dels estats membres sobre la comercialització d’equips a pressió

(DOUE núm. L 189, de 27 de juny de 2014, pàg. 164)

En relació amb la lliure circulació d’aquests productes, l’article 5 de la directiva estableix, com a principi general, que els estats membres podran exigir que la informació que es recull en els punts 3.3 (marques i etiquetatge) i 3.4 (instruccions de funcionament) del seu annex I, es faciliti en una o diverses llengües oficials de la Unió que determini l’estat membre en el qual es comercialitzin.

A continuació, en els articles 7, 8 i 9, que determinen respectivament les obligacions dels fabricants, importadors i distribuïdors, es desenvolupen i precisen aquestes mateixes exigències sobre la base que la informació esmentada, i també les seves respectives dades de contacte, figurin en una llengua fàcilment comprensible per als consumidors, per a d’altres usuaris i per a les autoritats de vigilància del mercat.

D’altra banda, l’article 14 de la directiva, en el seu apartat 8, assenyala que els documents i la correspondència relatius als procediments d’avaluació de conformitat es redactaran en una llengua oficial de l’estat membre en el qual està establert l’organisme notificat competent per aplicar els procediments d’avaluació de conformitat, o en una llengua que aquest organisme hagi acceptat.

Finalment, quant a la Declaració UE de conformitat, s’haurà de traduir a la llengua o les llengües sol·licitades per l’estat membre en el mercat del qual s’introdueixi o es comercialitzi l’equip a pressió.

∗ *Narcís Mir i Sala, responsable de seguiment normatiu i desenvolupament estatutari en afers UE. Secretaria d’Afers Exteriors i de la Unió Europea.

Citació recomanada: Mir i Sala, Narcís. «Crònica legislativa de la Unió Europea. Primer semestre de 2014», Revista de Llengua i Dret, núm. 62, 2014, p. 159-165. DOI: 10.2436/20.8030.02.88